| Slovar
| 802,11 b ali 802,11 g Dostopna točka oz. brezžični usmerjevalnik tvori jedro vašega brezžičnega omrežja in nadzoruje njegovo varnostno konfiguracijo. Če uporabljate dostopno točko, imate omrežje v načinu Infrastruktura. APIPA Samodejno zasebno naslavljanje IP (APIPA) se uporablja, kadar vaša naprava ne more pridobiti IP naslova s strežnika DHCP. ASCII Ameriški standardni nabor za izmenjavo informacij (ASCII). Numeričen prikaz znaka. Na primer: koda ASCII za črko A je 65. Metoda preverjanja pristnosti Vrsta brezžičnega preverjanja pristnosti, ki se uporablja v vašem omrežju. Kanal Brezžična omrežja uporabljajo kanale. Vsak kanal uporablja drugačno radijsko frekvenco v vnaprej določenem razponu. Vse brezžične naprave v brezžičnem omrežju bodo uporabljale isti kanal, razen če so te naprave povezane z drugimi dostopnimi točkami, ki delujejo kot prehod v brezžično omrežje. DHCP Strežnik protokola za dinamično konfiguracijo gostitelja (DHCP) dodeljuje IP naslove omrežnim napravam. DSL Digitalna predplačniška linija (DSL); tudi ADSL ali xDSL. Hitra internetna povezava. EAP Protokol EAP (Extensible Authentication Protocol), ki zagotavlja ogrodje preverjanja pristnosti za brezžična in žična omrežja. EAP uporablja strežnik RADIUS, ki preveri pristnost uporabnikov na korporacijskih omrežjih, preden dobijo dovoljenje za dostop do brezžičnega ali žičnega omrežja. Omrežni kabel (ethernetni kabel) Kabel, ki se uporablja za povezavo naprave v žično omrežje. Ethernetni kabel uporablja priključke RJ45, sam kabel pa je poznan tudi kot internetni kabel. Naslov prehoda Naslov prehoda omogoča komunikacijo naprave z drugimi napravami v različnih omrežjih. Običajno vam naslova prehoda ni treba konfigurirati. HEX Okrajšava za HEXADECIMAL (šestnajstiško), številski sistem, ki uporablja številke od 0 do 9 in črke od A do F. Infrastruktura Vsaka naprava komunicira prek osrednje dostopne točke. To je najpogosteje uporabljena vrsta brezžičnega omrežja. IP naslov Vsaka naprava na omrežju mora uporabljati edinstven naslov. Ta naslov je poznan kot IP naslov in ga morate vnesti ročno ali pa je dodeljen samodejno z uporabo strežnika DHCP. IP naslov je v omrežju TCP/IP obvezen. LEAP LEAP (Lightweight Extensible Authentication Protocol ) je protokol podjetja Cisco, ki se uporablja za preverjanje pristnosti 802.1X v brezžičnih omrežjih LAN. Tako kot EAP tudi LEAP uporablja strežnik RADIUS, ki preveri pristnost uporabnikov na korporacijskih omrežjih, preden dobijo dovoljenje za dostop do brezžičnega ali žičnega omrežja. Naslov MAC Naslov nadzora dostopa do medija (MAC) je edinstvena 12-mestna številka, dodeljena vsaki omrežni napravi. Ime vozlišča Edinstveno ime za brezžično napravo na podlagi naslova MAC. Moč signala Moč brezžičnega signala med vašo napravo in dostopno točko, s katero komunicirate. Podomrežna maska. IP naslov potrebuje tudi podomrežno masko. Podomrežno masko lahko vnesete ročno ali pa je dodeljena samodejno z uporabo strežnika DHCP. Podomrežna maska je v omrežju TCP/IP obvezna. SSID (Ime omrežja) SSID (Service Set Identifier) oz. ime omrežja je ime, ki ga uporablja vaše brezžično omrežje. V nekaterih brezžičnih omrežjih zaradi večje varnosti ime SSID ni javno. Stikalo Stikalo omogoča komunikacijo med več omrežnimi napravami. TKIP TKIP (Temporal Key Integrity Protocol) odstranjuje predvidljivost, na katero bi se lahko zanesli vsiljivci in izkoristili varnostne slabosti zaradi ročno dodeljenih ključev WEP. Ključi TKIP se ustvarjajo samodejno in so daljši od ključev WEP, kar pomeni, da so tudi varnejši kot standardni ključi WEP. Ključ WEP Ključ protokola WEP (Wireless Equivalent Protocol) je osnovna varnostna funkcija za brezžično omrežje, ki vaše brezžično omrežje varuje pred prisluškovanjem. Ključ WEP je poznan tudi kot omrežni ključ (geslo).